První účelově zřízený tábor pro válečné zajatce byl postaven v Anglii v roce 1779. Znamenal počátek zařízení určených speciálně pro ubytování válečných zajatců v době konfliktu. Valná většina těchto táborů byla provozována podle směrnic Ženevské úmluvy. Přesto řada táborů proslula krutým zacházením se zajatci a otřesnými životními podmínkami.
V těchto táborech nechtěl skončit žádný voják. Který z těchto strašlivých lágrů byl však nejhorší? Klikněte na galerii a seznamte se s nejznámějšími zajateckými tábory.
Anglická věznice Norman Cross byla prvním účelově vybudovaným táborem pro válečné zajatce na světě. Byla dokončena v roce 1797 a sloužila jako vězení pro válečné zajatce z Francie a jejích spojenců během francouzských revolučních a napoleonských válek. V místě dnes již zrušeného zařízení se nachází památník věnovaný 1770 vězňům, kteří ve věznici Norman Cross zemřeli.
V Dartmooru byli vězněni také francouzští vojáci zajatí během napoleonských válek. Od roku 1813 sem byli umísťováni američtí námořníci zajatí během války v roce 1812. Roku 1814, navzdory ukončení válečných akcí, britská vláda odmítla tyto válečné zajatce propustit. Došlo ke vzpouře, při níž zemřelo 271 vězňů. Tito zajatci jsou pohřbeni v areálu věznice, která funguje dodnes.
V průběhu americké občanské války bylo mnoho vojáků z obou stran zajato a uvězněno v táborech. K nejznámějším z těchto táborů patřila věznice Andersonville, kterou provozovala Konfederace ve státě Georgia. Vězení, označované jako Camp Sumpter, se proslavilo díky strašlivým podmínkám, které vedly k úmrtí zhruba 13 000 vězňů Unie. Příčinou těchto úmrtí byly nemoci, nedostatečná hygiena, nedostatek jídla, přeplněnost a vystavení drsnému počasí. V současné době je toto místo zapsáno v Národním registru Spojených států amerických jako historické místo.
Camp Douglas, nacházející se v Chicagu, byl během občanské války nechvalně proslulým táborem. V táboře, který sloužil jako zařízení armády Unie, byli vězněni vojáci Konfederace, kteří zde zažívali otřesné podmínky vedoucí ke znepokojivě vysoké úmrtnosti. Na sklonku války dosáhl počet mrtvých vězňů 4275.
Elmira ve státě New York byla kdysi kasárenským táborem armády Unie, který byl následně přeměněn na zajatecký tábor pro vojáky Konfederace. Mezi vězni si vysloužil přezdívku "Hellmira" kvůli drsným životním podmínkám. Vzhledem k rekordnímu počtu zajatých povstalců přišlo v důsledku podvýživy, podchlazení a nehygienického prostředí o život téměř 3 000 vězňů.
Búrská válka vypukla v roce 1899 a postavila britské impérium proti búrským republikám. K zacházení s válečnými zajatci zřídili Britové šest táborů v Jižní Africe a několik dalších v britských koloniích v zahraničí. Ve městě Capetown se nacházely dvě věznice: Tábor Green Point č. 1 a tábor č. 2 ( viz obrázek). Oba tyto tábory fungovaly jako tranzitní místa, kde byli váleční zajatci umístěni před odesláním do zámoří. Byla zde nemilosrdná péče a životní podmínky byly velmi prosté. Zajatci, kteří odmítli přísahat věrnost britské monarchii, to měli ještě horší.
Búrské války začaly ve stejném roce, kdy byla na Haagské mírové konferenci v roce 1899 podepsána první mezinárodní úmluva o válečných zajatcích. Když však začala první světová válka, neexistovaly žádné trvalé zajatecké tábory. To způsobilo dilema pro německé síly, které do roku 1914 zajaly již více než 200 000 nepřátelských vojáků. Na obrázku je zachycen provizorní tábor, v němž bylo drženo 2 000 ruských válečných zajatců, které Němci zajali ve Východním Prusku.
Spojenci se setkali s podobným problémem, jako bylo určení místa, kde shromáždit zajatce Osy a kde s nimi nakládat. Zde jsou přes záběr fotoaparátu vidět strozí němečtí vojáci, kteří stojí za ostnatým drátem ve francouzském zajateckém táboře.
Jiný typ vězeňského tábora byl v roce 1917 otevřen v německém městě Holzminden. Ubytováni v něm byli britští důstojníci, kteří byli zajati během Velké války. Tento tábor se nacházel v bývalých jezdeckých kasárnách, zatímco německá posádka sídlila v Kaserne B (na obrázku). Tábor Holzminden je proslulý tím, že zde v té době došlo k největšímu útěku válečných zajatců.
23. července roku 1918 se skupině 29 důstojníků podařilo uprchnout tunelem, který byl budován přibližně devět měsíců. Z tohoto počtu se deseti důstojníkům podařilo vrátit zpět do Velké Británie. Mezi těmito muži byli poručík Cecil Blain, kapitán David Gray a poručík Caspar Kennard, jak je můžeme vidět zleva doprava na fotografii.
Zajatecký tábor Tuchola nacházející se v severním Polsku byl vybudován s pomocí zajatých ruských vojáků. Tábor Tuchola, spravovaný Německým císařstvím, měl v letech 1914-1918 hrozivou bilanci úmrtí, téměř 4 000 zajatců zemřelo na nemoci. Mezi oběťmi byli především Rumuni, ale také Rusové. Primární příčina úmrtí byla připisována nemocem. Mezi lety 1920 a 1921 na tábor dohlíželi polští úředníci a v tomto období zahynulo dalších 2 000 ruských vězňů v důsledku hladu, nevyhovujících životních podmínek a nakažlivých nemocí.
Zajatecké tábory za finské občanské války byly provozovány "bílou" stranou konfliktu (Civilní gardou). Na fotografii z roku 1915 je tábor, v němž byli vězněni členové tzv. "Rudé gardy" (polovojenské jednotky finského dělnického hnutí). Celkem zde v zajetí zemřelo 12 000 až 14 000 vězňů Rudé gardy.
Za španělské občanské války zřídil generál Franco ve Španělsku různé tábory pro zadržování republikánských vojáků. Vzhledem k tomu, že je nacionalisté odmítali uznat za válečné zajatce, nevztahovala se na ně Ženevská úmluva o válečných zajatcích z roku 1929, kterou španělský král Alfons XIII. podepsal a ratifikoval o deset let dříve.
Účelem Ženevské úmluvy z roku 1929 bylo chránit práva válečných zajatců tím, že pověřeným zástupcům neutrální mocnosti umožňovala kontrolu táborů. To se však ve skutečnosti ne vždy dařilo. Ačkoli Německo úmluvu ratifikovalo, Japonsko, ačkoli bylo jejím signatářem, se rozhodlo tak neučinit. Fotografie zachycuje Heinricha Himmlera, říšského vůdce SS, při návštěvě tábora pro ruské zajatce.
Německý člen posádky ponorky Werner Drechsler (na snímku vlevo, zraněný při vylodění na lodi USS Osmond Ingram v červnu roku 1943) byl naverbován americkými úřady jako špion a umístěn do tábora Papago Park u města Phoenix ve státě Arizona. Nakonec byl Drechsler ostatními vězni odhalen jako nepřátelský agent a později nalezen oběšený. Za ubití a oběšení svého krajana bylo sedm vězňů postaveno před vojenský soud a popraveno.
Z tábora Papago Park se v prosinci 1944 podařil odvážný útěk německým válečným zajatcům. S pomocí tunelu se pětadvaceti vězňům podařilo obejít hranice tábora a uprchnout do pouště. Nicméně byli všichni uprchlíci nakonec znovu dopadeni.
Pravděpodobně nejslavnější z táborů pro válečné zajatce za druhé světové války Stalag Luft III byl dějištěm odvážného "velkého útěku" v březnu 1944, kdy se 76 spojeneckých letců dostalo z tábora tunelem poblíž města Sagan. Do bezpečí se dostali pouze tři uprchlíci, dalších 50 bylo na Hitlerův rozkaz popraveno. Zatímco sedmnáct zajatých uprchlíků bylo vráceno do Stalag Luft III, dva další byli posláni do jiného zajateckého tábora a další čtyři do koncentračního tábora.
Zajatecký tábor Stalag IX-B, který se nacházel nedaleko německého Bad Orbu, fungoval v letech 1939-1945 a byli v něm umístěni vězni nejméně z osmi zemí. Zajatci ze Sovětského svazu prožívali těžké útrapy a do jara roku 1942 přišlo o život přibližně 1430 vojáků Rudé armády. Památník u hromadného hrobu připomíná místo jejich posledního odpočinku.
Během druhé světové války zajali Japonci více než 140 000 spojeneckých vojáků. Bohužel celá třetina z nich zahynula kvůli hladu, práci, nekázni nebo nemocem. Fotografie zobrazuje zajatecký tábor Ohashi.
V Japonsku se běžně nedodržovaly podmínky Ženevské úmluvy a místo toho se zaváděly vlastní předpisy, které vězně bezdůvodně trestaly. Na fotografii jsou zachyceny ohořelé ostatky amerického vojáka uloženého do hrobu. Tento americký voják patřil mezi více než 100 amerických válečných zajatců držených v zajetí na Bataanu a Corregidoru na Filipínách, které Japonci nakonec zaživa upálili přímo v zajateckém táboře.
Během dubna roku 1942 nutili japonští zajatci americké a filipínské válečné zajatce, aby šli pěšky 88 km (55 mil) z Bataanu k vlaku směřujícímu do internačních táborů. Přibližně 70 000 mužů podstoupilo tuto cestu, avšak brutální týrání a hlad si vyžádaly životy přibližně 7 000 až 10 000 z nich, než dosáhly cíle náročného putování.
Během druhé světové války došlo v zajateckém táboře Cowra v Novém Jižním Walesu v Austrálii k největšímu útěku vězňů. 5. srpna roku 1944 se z tábora pokusilo uprchnout více než 1 000 japonských vězňů. Během útěku a následného pronásledování však přišlo o život 231 z nich.
Známý nacistický koncentrační tábor Osvětim je všeobecně považován za nejznámější vězeňský tábor v dějinách. Vedle spojení s holocaustem sloužila Osvětim také jako místo, kde byli drženi váleční zajatci, konkrétně vojáci Rudé armády. Po začátku konfliktu se Sovětským svazem v roce 1941 začali Němci do Osvětimi převážet sovětské válečné zajatce. Konkrétní počet obětí z řad těchto vězňů zůstává nejistý.
Válka v Koreji začala pět let po skončení druhé světové války. Roku 1951 byly v zajateckém táboře OSN v Pusanu zajaty osoby z Číny a Severní Koreje. Na zadržené zapůsobilo zejména vlídné zacházení, kterého se jim dostalo od jejich věznitelů.
Snímek zachycuje skupinu amerických vojáků zajatých čínskými komunistickými silami během korejské války.
Počátkem 50. let se Vietnam ocitl ve válce. Na fotografii z roku 1954 jsou zachyceni francouzští váleční zajatci, které vietnamští vojáci vedou do tábora Dien Bien Phu. Toto místo bylo svědkem bitvy u Dien Bien Phu, významného konfliktu mezi francouzskou koloniální armádou a komunistickými revolucionáři. Od 13. března do 7. května 1954 trvala tato intenzivní bitva, která nakonec vedla k pádu francouzské koloniální moci v Indočíně.
V zajateckém táboře Son Toy u Hanoje bylo zadržováno přibližně 65 amerických válečných zajatců. Pozornost na sebe tábor upoutal v roce 1970, kdy se americké vojenské jednotky pokusily zajaté Američany zachránit, ale zjistily, že je opuštěný, protože vězni byli několik měsíců předem převezeni.
V centru Hanoje se nacházela věznice Hoa Loa, nechvalně známý vietnamský zajatecký tábor. Zde bylo vězněno mnoho amerických válečných zajatců, kteří zde byli vystaveni neutěšeným podmínkám, například nedostatečné stravě a nehygienickým podmínkám. Postupem času získal ironickou přezdívku "Hanojský Hilton". K významným vězňům patřil John McCain, který se stal senátorem a republikánským kandidátem na prezidenta v roce 2008.
Stejně jako mnoho dalších nechvalně proslulých zajateckých zařízení během vietnamské války byl i Phu Quoc známý špatným zacházením se zajatci. Nacházeli se zde především zajatí vojáci Vietkongu a Severního Vietnamu. Ve zprávách úředníků Červeného kříže, kteří toto místo navštívili v letech 1969 a 1972, se poukazuje na nedostatečné zásobování potravinami, nedostatek řádné lékařské péče a časté brutální bití vězňů.
Camp X-Ray v zátoce Guantánamo na Kubě sloužil jako dočasné zadržovací zařízení provozované Spojenými státy. V souvislosti s ním se objevila obvinění ze špatného zacházení ze strany amerických úřadů se zadrženými příslušníky Talibanu a Al-Káidy, což vyvolalo kontroverze. Tábor byl v roce 2002 uzavřen a všichni vězni byli přemístěni do tábora Delta.
V táboře Manjaca v severní Bosně a Hercegovině byli během bosenské války vězněni Chorvaté a bosenští Muslimové. Zde docházelo k řadě případů porušování lidských práv, zejména k pravidelnému a systematickému bití a zabíjení vězňů, které vyústilo v obžalobu a odsouzení tribunálem OSN pro bývalou Jugoslávii (ICTY).
Zdroje: (The History Press) (American Battlefield Trust) (History on the Net) (U.S. News & World Report) (History)
Nejbarbarštější zajatecké tábory v historii
Notoricky známé věznice, které vzešly z válečných hrůz
LIFESTYLE Historie
První účelově zřízený tábor pro válečné zajatce byl postaven v Anglii v roce 1779. Znamenal počátek zařízení určených speciálně pro ubytování válečných zajatců v době konfliktu. Valná většina těchto táborů byla provozována podle směrnic Ženevské úmluvy. Přesto řada táborů proslula krutým zacházením se zajatci a otřesnými životními podmínkami.
V těchto táborech nechtěl skončit žádný voják. Který z těchto strašlivých lágrů byl však nejhorší? Klikněte na galerii a seznamte se s nejznámějšími zajateckými tábory.